La protecció del medi ambient com a eina en la lluita contra el càncer
La degradació de l’entorn és un problema ambiental, i també un problema de salut pública. La medicina fa anys que n’estudia la relació, i podem considerar que lluitar pel medi ambient és una bona estratègia per lluitar contra el càncer.
Sabem que en el darrer segle han canviat els estils de vida, d’alimentació, i que la medicina s’ha dotat d'instruments de diagnòstic més potents que permeten una major detecció de malalties. Són aquests els únics aspectes que expliquen l’elevat increment de tumors de les últimes dècades?
De fet, la medicina té plena consciència del fet que gran part dels riscos per la salut estan lligats a la degradació ambiental i als estils de vida poc saludables; se sap que la contaminació de l'ambient a la vida quotidiana i a la feina està relacionat amb l’agreujament de nombroses patologies.
Són moltes les demostracions del fet que molts processos patològics troben la seva etiopatologia, és a dir el desencadenant que dóna origen a la malaltia, en causes ambientals, com la presència de partícules contaminants a l’aire, a l’aigua, al menjar, i a l’existència de grans crisis ambientals a escala mundial (radiacions per decrement de l’ozó troposfèric, o l'increment de l’ozó a les capes baixes de l’atmosfera).
Els efectes de la contaminació sobre la salut humana es manifesten després de temps
Ja fa anys que a alguns congressos mèdics es parla de salut, ambient i contaminació i se n’evidencien les correlacions. Sovint són difícils d’estudiar perquè els contaminants tenen períodes de latència llarg, és a dir, els efectes poden aparèixer molt de temps després. Per exemple, l’amiant, tot i estar prohibit fa dècades, es pot considerar el causant de moltes de les patologies que s’estan desenvolupant en l’actualitat. L’amiant afecta l’aparell respiratori però també a altres teixits i òrgans: el cervell, la pròstata, els ovaris, i teixits relacionats amb la leucèmia i els limfomes. Queden encara a les nostres ciutats i pobles estructures que contenen amiant i asbest, i aquestes estan sovint associades a metalls pesants, que en magnifiquen els efectes.
El crom i el nikel estan relacionats a tumors a pulmons, nas i faringe; l’arsènic està relacionat amb tumors de pulmó, bufeta, pell. El risc de patir un càncer de pàncrees és, 6 vegades més gran en les persones exposades al cadmi, l'arsènic i el plom.
En efecte les substàncies perilloses provinents de la síntesi química com dioxines, furans, policlorobifenils PCB, estan prohibides i controlades. Però tot i estar dotats d'instruments de vigilància i control, com la Xarxa de Vigilancia Atmosfèrica, aquestes partícules estan encara presents a l’atmosfera i n’estem contínuament exposats, nosaltres i els nostres aliments.
Una entitat ambiental de metges
Per això va sorgir la ISDE, l'Associació Internacional de Metges pel Medi Ambient (ISDE: Internacional Society of Doctors for Environment), una ONG ambiental de metges, independent, no governamental i sense afany de lucre.
L'objectiu principal d'ISDE és ajudar a defensar el medi ambient tant en l'àmbit local com a escala mundial per prevenir nombroses malalties, garantir les condicions necessàries per a la salut i millorar la qualitat de vida. ISDE declara que, per tal de salvaguardar la salut de la nostra generació i de les futures, hem de tenir cura del medi ambient.
Afegeix un nou comentari